DECIZIE Nr. 18*) din 14 martie 1994
ACT EMIS DE: CURTEA CONSTITUTIONALA
ACT PUBLICAT IN: MONITORUL OFICIAL NR. 343 din 12 decembrie 1994
![SmartCity3](https://citymanager.online/wp-content/uploads/2018/09/b2-700x300.jpg)
*) A se vedea Decizia nr. 95 din 21 octombrie 1994.
Victor Dan Zlatescu - presedinte
Ion Filipescu - judecator
Florin Bucur Vasilescu - judecator
Ioan Griga - procuror
Florentina Geangu - magistrat-asistent
Pe rol pronuntarea asupra exceptiei de neconstitutionalitate a
dispozitiilor art. 145, art. 147 si art. 148 din Codul penal, a titlului IV -
Infractiuni contra avutului obstesc si a titlului VI cap. I, Partea speciala -
Infractiuni de serviciu sau in legatura cu serviciul, invocata de
reprezentantul Parchetului de pe langa Judecatoria Alba Iulia in cauza ce
formeaza obiectul Dosarului nr. 7986/1992 al acestei instante.
Dezbaterile au avut loc in sedinta publica din 9 martie 1994 in prezenta
procurorului si a partii civile - Societatea Comerciala "Sada" - S.A.
Cluj-Napoca si au fost consemnate in incheierea din acea data, pronuntarea
fiind amanata pentru astazi, 14 martie 1994.
Procurorul a sustinut, in esenta, ca exceptia este inadmisibila deoarece
priveste o lege anterioara Constitutiei si, potrivit dispozitiilor art. 144
lit. c) din legea fundamentala, ale art. 13 alin. (1) lit. A.c) si ale art.
23-26 din Legea nr. 47/1992, numai legile si ordonantele adoptate dupa intrarea
in vigoare a Constitutiei pot face obiectul exceptiei de neconstitutionalitate.
De altfel, exceptia nu poate fi primita si pentru ca dispozitiile
constitutionale nu opereaza direct si automat, ci mijlocit, prin intermediul
legiuitorului ordinar, care are obligatia de a completa si a preciza
reglementarile de principiu ale legii fundamentale.
CURTEA CONSTITUTIONALA,
avand in vedere actele si lucrarile dosarului, retine urmatoarele:
Prin rechizitoriul nr. 355/P/1991 al Parchetului de pe langa Judecatoria
Alba Iulia, Precup Petru a fost trimis in judecata pentru savarsirea infractiunii
prevazute la art. 178 si art. 249 din Codul penal, cauza formand obiectul
Dosarului nr. 7986/1992 al Judecatoriei Alba Iulia.
La termenul de judecata din 26 octombrie 1992, reprezentantul Parchetului
de pe langa Judecatoria Alba Iulia a invocat exceptia de neconstitutionalitate
a dispozitiilor art. 145, art. 147 si art. 148 din Codul penal, a titlului IV -
Infractiuni contra avutului obstesc si a titlului VI cap. I, Partea speciala -
Infractiuni de serviciu sau in legatura cu serviciul. Instanta a aminat cauza
la 16 noiembrie 1992, in vederea motivarii in fapt si in drept a exceptiei, si
prin incheierea din aceeasi data a sesizat Curtea Constitutionala.
In sustinerea exceptiei se arata, in esenta, ca normele penale care
incrimineaza si pedepsesc faptele contra avutului obstesc sunt in contradictie
cu dispozitiile art. 41, art. 134 si 135 din Constitutie.
Exprimandu-si opinia, potrivit dispozitiilor art. 23 alin. (5) din Legea
nr. 47/1992, instanta a considerat ca neconcordanta dintre reglementarile
Constitutiei si legile anterioare poate fi interpretata ca o abrogare tacita,
consecinta acestei interpretari constand in posibilitatea recalificarii
faptelor savarsite in functie de raporturile sociale incalcate, a consecintelor
juridice create potrivit normelor legale existente si reglementate in Codul
penal.
In vederea solutionarii exceptiei de neconstitutionalitate, au fost
solicitate, potrivit Legii nr. 47/1992, puncte de vedere celor doua Camere ale
Parlamentului si Guvernului.
In punctul de vedere primit de la Guvern se contesta competenta Curtii
Constitutionale in solutionarea exceptiei invocate, considerand ca aceasta nu
este o problema de ordin constitutional, ci o chestiune de interpretare
juridica de competenta instantelor judecatoresti. Pe fond, se sustine ca atat
notiunea obstesc folosita in art. 145 din Codul penal, cat si categoria
juridica de avut obstesc nu sunt contrare Constitutiei, aceasta din urma avand
o sfera mai larga decat conceptul de avut public, in care se identifica doar
bunurile proprietatii publice.
Senatul si Camera Deputatilor nu au comunicat punctul lor de vedere.
CURTEA CONSTITUTIONALA,
examinind incheierea de sesizare, punctul de vedere al Guvernului, raportul
judecatorului-raportor, prevederile Constitutiei si ale Legii nr. 47/1992,
retine urmatoarele:
In temeiul dispozitiilor art. 144 lit. c) din Constitutie si ale art. 3 si
art. 26 alin. (3) din Legea nr. 47/1992, Curtea Constitutionala constata ca
este competenta sa se pronunte asupra exceptiei de neconstitutionalitate
invocata.
Cu privire la problema de fond, si anume daca dispozitiile art. 145, art.
147, art. 148, titlul IV si titlul VI din Codul penal sunt sau nu
constitutionale, se retin urmatoarele:
Potrivit art. 23 alin. (2) din Legea nr. 47/1992, exceptia de
neconstitutionalitate poate viza numai acele dispozitii legale de care depinde
judecarea cauzei. Rezulta ca exceptia de neconstitutionalitate putea viza numai
dispozitiile art. 178 si art. 249 din Codul penal, pentru care inculpatul a
fost trimis in judecata. In fata Judecatoriei Alba Iulia s-a invocat
"exceptia de neconstitutionalitate a art. 145, art. 147, art. 148, titlul
IV si titlul VI din Codul penal". Este de observat ca numai dispozitiile
art. 249 fac parte din titlul VI al Codului penal, toate celelalte articole
neavand legatura cu judecarea cauzei. Curtea constata insa, in ce priveste art.
249 din Codul penal, ca intre ipotezele avute in vedere de text se afla si
aceea care se refera la faptul ca s-a cauzat "o paguba avutului
obstesc", ipoteza ce a fost avuta in vedere la invocarea exceptiei.
Cat priveste constitutionalitatea prevederilor din Codul penal referitoare
la infractiunile contra avutului obstesc, se constata ca notiunea de avut
obstesc nu se confunda cu notiunea de proprietate, atat timp cat desemneaza un
interes general al societatii si vizeaza proprietatea publica.
Actualele dispozitii constitutionale - art. 135 alin. (2) din Constitutie -
consacra doua forme de proprietate : publica si privata, iar alin. (3) al
aceluiasi articol stabileste ca proprietatea publica apartine statului sau
unitatilor administrativ-teritoriale.
Alin. (4) si (5) ale art. 135 nominalizeaza bunurile ce formeaza obiectul
exclusiv al proprietatii publice si regimul juridic aplicabil acestora.
Referitor la proprietatea privata, pentru prima data, Constitutia din 1991
asigura o protectie reala a acesteia, stipulind in art. 41 alin. (2) ca,
indiferent de titular, proprietatea privata este ocrotita in mod egal de lege.
Subiectele acestui drept de proprietate sunt atat statul, cat si cetatenii,
precum si regiile autonome.
Bunurile regiilor autonome si ale societatilor comerciale nu constituie
proprietate de stat, ci proprietate privata, deoarece, potrivit art. 5 si art.
20 alin. 2 din Legea nr. 15/1990, titularul dreptului de proprietate este regia
autonoma sau societatea comerciala. Statul este un simplu actionar care detine
o cota-parte din capitalul social ce nu se confunda cu patrimoniul persoanei
juridice, cu atat mai mult cu cat, potrivit Legii privatizarii societatilor
comerciale nr. 58/1991, in urmatorii ani va avea loc un proces de instrainare a
actiunilor detinute de stat.
Ca atare, infractiunile savarsite asupra patrimoniului unei societati
comerciale nu afecteaza statul, in calitatea sa de actionar, si nu duce nici la
micsorarea valorii actiunilor detinute de acesta.
Fata de dispozitiile art. 41 si ale art. 135 din Constitutie, termenul de
avut obstesc urmeaza a se aplica numai bunurilor ce formeaza obiectul exclusiv
al proprietatii publice.
Curtea constata ca, in prezent, dispozitiile art. 249 din Codul penal
referitoare la ipoteza cauzarii unei pagube avutului obstesc sunt partial
abrogate, ele urmand a se aplica numai cu privire la bunurile prevazute in art.
135 alin. (4) din Constitutie. Constatarea abrogarii partiale a acestor
dispozitii este consecinta constitutionala prevazuta de art. 150 alin. (1) din
legea fundamentala, in cazul contrarietatii unei legi preconstitutionale cu
prevederile Constitutiei.
In cazul legilor anterioare Constitutiei, neconstitutionalitatea are un
caracter specific, intrucat are o cauza posterioara legii, constand in
schimbarea temeiului legitimitatii sale constitutionale.
In sensul celor aratate este si Decizia Plenului Curtii Constitutionale nr.
1/1993, prin care s-a constatat ca dispozitiile din Codul penal referitoare la
infractiunile contra avutului obstesc sunt abrogate partial potrivit art. 150
alin. (1) din Constitutie si, in consecinta, acestea urmeaza a se aplica numai
cu privire la bunurile prevazute in art. 135 alin. (4) din Constitutie, bunuri
ce formeaza obiectul exclusiv al proprietatii publice.
Pentru motivele aratate, in temeiul art. 144 lit. c) si al art. 150 alin.
(1) din Constitutie, precum si al art. 1, art. 3 si art. 13 alin. (1) lit. A.c)
din Legea nr. 47/1992,
CURTEA CONSTITUTIONALA
In numele legii
DECIDE:
Admite, in parte, exceptia de neconstitutionalitate ridicata de Parchetul de pe
langa Judecatoria Alba Iulia in Dosarul nr. 7986/1992 al acestei instante si
constata ca dispozitiile art. 249 din Codul penal referitoare la paguba adusa
avutului obstesc sunt partial abrogate potrivit art. 150 alin. (1) din
Constitutie si, in consecinta, acestea urmeaza a se aplica numai cu privire la
bunurile prevazute de art. 135 alin. (4) din Constitutie, bunuri ce formeaza
obiectul exclusiv al proprietatii publice.
Cu recurs in termen de 10 zile de la comunicare.
Pronuntata astazi, 14 martie 1994.
PRESEDINTE,
Victor Dan Zlatescu
Magistrat-asistent,
Florentina Geangu